Super!
Intră!
- Flack, ce-i asta? - Cel mai mare coșmar al unui părinte.
Victima a dat o petrecere când părinții erau plecați din oraș.
Cineva a vărsat băutura pe covorul cel nou.
- Câte persoane au fost aici? - Încă nu știu sigur.
- Mărturiile sunt contradictorii. - O singură victimă?
Deocamdată. Se numește Libby Drake. Are 16 ani.
Mulți alți copii au fost duși la spital în stare destul de gravă.
- Flack, cum s-a întâmplat asta? - A început cu un grup de liceeni
care au fost anunțați de petrecere. Apoi s-a răspândit vestea.
În două ore s-a ajuns la 700 de persoane.
Bine ai venit la sfârșitul lumii.
CSI: NY Sezonul 8 Episodul 7
Traducerea și adaptarea: Andrada2003/SubTeam pentru www.subs.ro
Hemoragie peteșială conjunctivală. Se pare că s-a sufocat.
Greutatea nu i-a permis pieptului să se dilate,
iar când au intervenit ceilalți, probabil nu mai putea respira.
Martorii spun că erau mai mult de 50 de persoane pe balcon.
Greutatea lor, plus o masă de marmură.
50 de copii care țopăiau. Cretinul care a decis să pună și masa
ar fi trebuit să știe că e o idee proastă.
Am verificat toate componentele funcționale cu microscopul electronic
și n-am găsit niciun defect, nicio coroziune.
Dacă materialele de construcție erau în regulă,
înseamnă că e vorba de greutatea prea mare. Va trebui să facem un test de rezistență.
Înseamnă că trebuie să estimăm încărcătura vie de pe balcon.
Am cântărit deja mobila. Are 150 kg.
- Câți tineri erau? - Din câte știm noi, 60.
Folosind greutatea medie a unor tineri de 20 de ani.
- Dacă-s jumătate băieți, jumătate fete... - La câte petreceri ai fost tu
la care raportul între femei și bărbați să fie 50-50?
Bine...
Deci, 35 ori 77 kg, plus 25 ori 59 kg fac 4170 kg.
Plus 150 kg mobila... înseamnă...
4320 kg.
Plus cele 360 kg ale mesei de marmură.
4680 kg.
- Să vedem la cât rezista astea. - Bine.
Extrapolând lungimea, planșeul a cedat la 20 kg/mp.
Ceea ce înseamnă o greutate totală de... 4355 kg.
Deci, dacă ar fi fost 60 de persoane pe balcon, planșeul ar fi rezistat.
Da, până a ajuns acolo masa de marmură.
Deci, conform cifrelor, cine a pus masa de marmură pe balcon
poate fi vinovat de omor din culpă.
A sunat ca un cutremur. Era o nebunie. Se auzeau...
zgomotele de rupere și apoi am auzit cum ceda
- și m-am rugat să nu fie Libby în balcon. - Știu cât îți e de greu
să-ți pierzi iubita, dar ne poți ajuta spunându-ne tot ce știi.
- V-am spus deja totul. - Ascultă-mă, Jake.
Aici e vorba de mai mult decât un accident.
Stai aici.
Ori n-a văzut nimeni nimic, ori nu vor să-i dea de gol pe idioții
care au adus pe balcon masa de marmură de 360 kg.
Mulți din tinerii de aici au ajuns la spital.
Oasele rupte și rănile pot fi un leac rapid pentru amintirile neclare.
Dacă nu, sper să ne spună asta ceea ce ei nu vor.
Îl cheamă Stephen.
Erai și tu pe balcon?
- Te vei face bine? - Doctorii spun că-i doar o luxație.
Sper să fiu bine până la maratonul din weekend.
Cred că par egoistă.
- L-ai văzut pe Stephen pe balcon? - Cred că da.
Nu sunt foarte sigură.
Poți aștepta puțin?
- Ce înseamnă asta? - I-ai văzut pe cei ce-au adus masa acolo?
- Nu. Stephen va avea probleme? - Da, multe.
Următorul. Următorul, vă rog.
Scuzați-mă, domnișoară.
Bună. S-a ocupat cineva de tine până acum?
Mă numesc Don Flack. Sunt detectiv.
Ce-ar fi să vii cu mine înăuntru? Te pot ajuta.
Liniștește-te, bine?
Vrei să-mi spui ce s-a întâmplat?
Eu...
Am fost...
Ai prefera să discuți cu o femeie polițist?
Dacă da, nicio problemă, îți aduc pe cineva.
Nu, e-n regulă, mulțumesc.
- Am fost violată. - Îl cunoști pe tip?
Nu.
Nu chiar... Am fost atât de proastă...
Nu trebuia să mă duc cu el. Nu m-am...
- Am fost atât de proastă! - Hai să n-o luăm așa.
N-a fost vina ta.
Bine?
- Când s-a întâmplat? - Aseară.
Cred că am leșinat.
M-am trezit acum câteva ore.
Nu m-am spălat, fiindcă știam... că nu e voie.
Bine. Ai făcut bine. Ai fost isteață.
- Unde s-a întâmplat? - La Hotelul Logan, pe strada 56.
- Cum te cheamă? - Ali.
Ali Rand.
Bun, Ali, te voi duce la spital și vei fi examinată acolo, da?
Înainte de asta, îmi poți spune ceva despre cel care ți-a făcut asta?
Cum arăta, în ce era îmbrăcat...
Știu chiar mai mult. Știu cum îl cheamă.
- Salut. M-ai chemat? - Da. Stai jos.
- Mi-e bine așa. Ce s-a întâmplat? - John Curtis a mai violat o femeie.
Încă sunt multe lucruri pe care nu le știm.
Trebuie să plec acolo. Mă duc la Washington și vorbesc cu polițiștii care-l anchetează.
- Știi la care laborator sunt probele? - La noi.
E în New York. E aici de câteva luni.
Victima s-a dus la secția lui Flack.
El i-a preluat plângerea și apoi l-a recunoscut pe Curtis
- ca fiind vechiul tău caz de viol. - Ea cine-i? Victima?
O cheamă Ali Rand.
Mi-e greață. Știam că va veni și ziua asta...
Am retras-o pe Lindsay din cazul Drake. Se va ocupa de probele de viol.
Bine.
Îl vom prinde, Jo.
Bună.
- Te duci la spital? - Da.
Uite cum stă treaba. Tipul e foarte grijuliu,
așa că fii atentă să aduni tot ce poți. Chiar de l-a identificat, ne trebuie probe.
- Am înțeles. - Își droghează victimele cu GHB.
Dacă n-au făcut-o încă cei de la spital, să iei probe de sânge.
În plus, le leagă victimelor mâinile la spate, ca să nu-l poată zgâria
și să nu-i găsim ADN-ul sub unghiile lor.
Am înțeles, Jo, e-n regulă.
- Dacă a lăsat ceva în urmă, îl voi găsi. - Sigur.
Îmi amintesc ce mi-ai spus despre colegul din Washington care a greșit
în prima fază a testării ADN și apoi a distrus documentația.
Ultimul caz la care am lucrat la FBI a fost violul unei fete, persoană publică.
- Fiica senatorului Matthews. - Puseserăm mâna pe suspect,
dar am greșit la analiza ADN.
Știam sigur că el era făptașul, dar a fost achitat.
Nu trebuie să-ți faci griji. N-o voi da în bară.
- Știu cât e de important pentru tine. - Cazul ăsta mă omoară.
Cred că ți-a fost greu să dai apărării informațiile,
când știai că făptașul era Curtis.
Și eu m-aș simți la fel de vinovată ca și tine, dacă ar scăpa.
Vinovată?
Pardon, mă consideri vinovată?
N-am zis că ești vinovată, ci...
John Curtis nu e liber fiindcă așa am decis eu.
E liber datorită deciziei colegului meu, Frank Walters,
de a distruge documentația.
- Jo, n-am vrut să sugerez... - Am făcut singurul lucru posibil.
Am urmat litera legii. Predarea unui document distrus
nu era o alegere, Lindsay. Era meseria mea.
Sper ca și tu, om de știință care depui mărturie sub jurământ,
să faci la fel.
I-am examinat picioarele lui Libby
pentru a găsi fracturi specifice unei căderi care să provoace moartea,
dar am aflat ceva surprinzător. Dacă ar fi căzut de la balcon,
fără să-i fie frânată sau oprită căderea de ceva,
tibiile ar fi trebuit să-i iasă prin călcâie.
Cum ar face o victimă conștientă care încearcă să-și recapete echilibrul
- înainte de a se izbi de pământ. - Celălalt aspect lipsă e baza craniului.
În alte cazuri, când victima cade de la înălțime, de obicei găsesc
o fractură concentrica în jurul osului magnum.
Unde e înfundată coloana vertebrală, din cauza șocului.
Craniul lui Libby e intact.
Date fiind aceste descoperiri, m-am uitat mai atent
la celelalte părți ale corpului și am observat că...
- Avea fractură de os hioid. - Ceea ce sugerează strangularea.
Deci prăbușirea balconului nu a provocat moartea lui Libby...
Ci a ajutat la ascunderea ei.
Adică era moartă înainte să se prăbușească balconul?
Nu înțeleg. Era acolo, cu toți ceilalți.
Spune-ne ce-i cu zgârieturile și tăieturile de pe mâinile tale.
V-am spus deja. Când am auzit prăbușirea, am fugit să dau o mână de ajutor.
M-am tăiat la mâini în așchiile de lemn.
Deci, dacă i-am întreba pe prietenii tăi dacă te-ai certat cu Libby la petrecere,
ar zice că nu?
- Da. - Da, adică v-ați certat?
Nu, termină, îmi răstălmăcești vorbele.
Nu răstălmăcim nimic, Jake. Trebuie doar să aflăm
- tot ce s-a întâmplat în seara aia. - V-am spus deja.
Nu-mi vine să cred că aveți impresia că i-aș fi făcut ceva. Era iubita mea!
Cred că ar fi prima oară când un tip își omoară iubita...
- Pari să te fi luat la bătaie cu cineva. - Ați văzut și voi cum arăta casa.
Libby voia să-i dea afară pe toți, dar nu mai reușea.
Erau sute de indivizi beți morți.
Ce dracu?!
Am făcut tot ce-am putut, dar eram singur.
- Când ai văzut-o ultima oară? - Nu știu cât era ceasul.
S-a dus sus și... deja tot locul era răvășit,
așa că puteam continua petrecerea.
- Și apoi... - A căzut balconul.
Unele din tăieturi se datorează încercărilor de a o găsi.
Pe cuvânt.
Îmi arăți încheieturile? Bine.
Ai vânătăi pe stomac?
Poți să-ți scoți rochia.
Stătea lângă mine la bar, întors cu spatele,
când mi-a răsturnat din greșeală paharul
și a insistat să-mi facă cinste cu altul.
- Atunci s-a prezentat? - Da, dar n-a fost din greșeală, nu?
Peste vreo 15 minute, am început să mă simt amețită.
E efectul GHB. Uneori da băuturii un gust ușor sărat.
Nu-mi amintesc.
Credeam că l-am văzut tot timpul.
Nu-mi vine să cred că nu l-am observat când m-a drogat.
Probabil are multă experiență.
Crezi că a mai făcut-o și altădată?
- Trebuie să te întreb ceva. - Da?
Erai singură la bar?
Trebuia să mă întâlnesc cu o prietenă, dar n-a mai venit.
Mergi des la Hotelul Logan?
Uneori. Au un bar drăguț.
E un bar scump, cu clientelă de lux.
Nu vreau să te jignesc, dar trebuie să te întreb cu ce te ocupi.
Nu sunt aici să te judec, Ali. Trebuie doar să cunosc faptele.
Nu trebuia să te întâlnești cu o prietenă, nu?
Nu. Dar el nu știa asta.
Îmi cumpărase deja de băut și eram amețită înainte să apuc să-i spun...
... că sunt la serviciu.
Meseria ta n-are nicio legătură cu ceea ce ți-a făcut.
Uită-te la fața ta. Tu ești victima.
N-o să scape de pușcărie, da? N-o să fie liber când ies din spital?
Îți promit că vom face tot ce putem să-l arestăm.
- Jo... - Da?
Am citit raportul lui Sid despre Libby Drake. N-a murit în cădere.
A fost strangulată.
- Zău? - Da.
Ciudat că n-au apărut vânătăi pe gât.
- Chiar după ce-a fost refrigerata. - E posibil să fi fost strangulată
cu un tricou sau un prosop. Atunci nu se mai văd urmele.
Și lănțișorul pe care-l purta?
Dacă a fost sub materialul folosit la strangulare,
trebuia să-i rămână urmă pe gât.
- La ce te gândești? - Cineva i-a pus lanțul după ce-a ucis-o.
- Renovau casa? - Seamănă mai degrabă cu biroul lui Jo.
Foarte hazliu...
Știm că Libby era deja moartă când s-a prăbușit balconul.
Sid spunea că unele din răni puteau fi antemortem,
deci căutăm sânge și alte indicii că a fost rănită în interiorul casei.
- Atunci vom găsi locul inițial al crimei. - Deci căutăm urme de luptă...
Undeva, pe aici.
Date fiind părul și cutia de bijuterii goală,
credem că dormitorul a fost locul inițial al crimei.
Înseamnă că hoțul e principalul suspect.
Tipul se duce pe la petreceri anunțate pe Internet.
Fură obiectele valoroase și lasă în urmă bilețelele astea.
Revolta de la apartamentele din East Village, anul trecut...
A fost și el acolo. Petrecerea din Murray Hill...
Unde s-au falsificat invitațiile și s-au trimis la 10.000 de puștani?
Au venit 1000. A intrat și el și a furat jumătate din colecția de artă.
- Nimeni n-a văzut nimic. - Șmecherul ăsta se crede mai tare ca noi.
Să sperăm că nu este. Am intrat pe blogul lui. "Words R Dead".
"Hemingway ar muri de foame în ziua de azi. Nu poți publica nimic, nimeni nu citește!"
E cumva un scriitor frustrat care fură pentru a-și plăti chiria?
Și-a lăsat cartea de vizită, poate fură să devină celebru.
Dar Libby l-a surprins.
Ce faci acolo?
Dacă era prins, își putea lua adio de la petrecerile unde fura.
A lăsat biletele astea peste tot, în Brooklyn și Manhattan.
Trebuia să moară cineva înainte să-l prindem?
Probabil secțiile de poliție nu colaborau și n-au făcut legătura.
Nu era pe lista de priorități.
- În plus, noi îl avem pe Adam. - L-am găsit.
- Vezi? - Ce să vadă?
- N-am făcut nimic. - Dă-i drumul.
Și-a postat blogul de la o adresă anonimă dintr-un magazin universal aglomerat,
dar am observat că toate postările erau între orele 2:00 și 6:00 dimineața,
iar la ora aia era o singură persoană în magazin.
- L-am identificat? - Da.
- Tipul e polițist la mall? - E paznic.
Da. Îl cheamă Mickey Nash.
A scris un manuscris intitulat "Complici la crimă".
E vorba despre o femeie ucisă la raionul de marochinărie.
- Uite-l. - O să-mi facă mare plăcere.
- Mickey Nash? - Ați întârziat!
- Poftim? - Cel cu codul 484...
L-au luat niște polițiști acum vreo două ore.
Cod 484... Ce-i aia? Cineva care se dădea cu scările rulante?
- Ce hazliu... - De fapt, pe tine te căutam.
- Stai. Piatră, foarfece, hârtie? - Da.
Unu, doi, trei.
- Tu mereu alegi piatra! - Iau mașina.
- Ai alergat bine, Mick? - Fir-ar... Frate, mă arde pieptul.
- Gata. - Ai dreptul să nu spui nimic...
Știi ceva? Cred că lumea literară va aprecia asta.
Vreau să te întreb ceva... Cât de idiot poți fi să-ți lași cartea de vizită?
Încercam să fac o declarație publică asupra decăderii industriei publicistice.
Ți-am citit "opera". Cred că singura declarație pe care o puteai face
se referă la decăderea sistemului educațional.
Trebuia să te limitezi la jafuri. Știm că vizai petrecerile mari.
Așa-i, Mickey?
Lucrurile scapă de sub control, sunt prea mulți cărora să le ții socoteala.
Aseară ai furat bijuteriile unei fete care te-a prins.
Nu te așteptai la asta. Până atunci nu mai fuseseși prins
și, mulțumită genialei cărți de vizită, n-aveai cum să scapi de șapte jafuri.
N-ai avut de ales. A trebuit s-o omori.
Poftim?! N-am omorât pe nimeni. Ce naiba tot vorbești?
Ce-ai folosit s-o strangulezi? Geanta în care ai băgat bijuteriile?
Ești nebun? Crezi că mi-aș lăsa biletele prin casa cuiva, după ce l-am omorât?
Mă crezi prost? Eu intru, iau ce-i de valoare,
- îmi las cartea de vizită și plec. Atât. - Mai ai bunurile furate aseară?
În geanta albastră de hockey din seiful de la serviciu.
Îți folosești biroul de la lucru ca să ascunzi bunurile furate?
- Astea-s lanțurile furate de la Libby? - Da.
Sunt identice cu cel pe care-l purta când a fost ucisă.
- Care-i semnificația? - Asta încerc să aflu,
așa că m-am gândit să-l verific de amprente pe cel ce-l purta,
poate aflu cine i l-a dat.
- Și? - N-are amprente, dar am găsit ADN.
- Par să fie două profile. - Ambele feminine, dar nu-s ale lui Libby.
- Știi cumva cui îi aparțin? - Încă nu.
- Mai caută. - Bine.
- Arată-ne odată fotografiile. - Fotografiile sunt pentru amatori.
Ar trebui să-l înveți să fie mai răbdător.
Luați loc, uitați-vă la ecranul cel mare. Opriți telefoanele, scoateți floricelele.
Am strâns toate fotografiile și filmările făcute la petrecere, poate aflăm ceva.
- Uimitor... - De ce ne uităm la asta?
Răbdare. Așteaptă...
Vă e familiar lănțișorul?
Mda, cu plăcere.
Sunt la mine în birou, să rezolv vreo crimă cu adevărat importantă,
deci dacă aveți nevoie de mine...
Libby avea trei astfel de lănțișoare în cutia de bijuterii.
Ea îl purta pe al patrulea, pus probabil de ucigaș, acum iată-l și pe-al cincilea.
Ce ne scapă, Mac? E un fel de joc de-a cine moare următoarea?
De fapt, e mai rău.
Am obținut aprobare să intru în blogul lui Libby și pe profilul Facebook
și i-am căutat prin mesajele prietenilor, să văd dacă depistez
sursa invitațiilor la petrecerea de aseară.
I-am găsit unul din grupurile private. Ea le-a trimis asta.
- Ce naiba e asta? - Un joc.
Pui ochii pe o virgină de la școală și o faci să se creadă populară.
Fetele o machiază, apoi o cheamă la petrecere, îi dau ceva de băut...
Și un băiat îi răpește virginitatea.
Ăsta-i cel mai scârbos lucru pe care l-am auzit vreodată.
Conform postărilor, tipii care-o deflorează fac parte din grupul privat al lui Libby,
iar unul din cei mai activi este Jake Bennett.
Iubitul lui Libby?
Erin Watson. E fata din poza de la petrecere.
Nu-mi vine să cred, e atât de crud!
- Ce reprezintă simbolurile astea? - Scorul.
După ce băieții... știți voi ce, fetele primesc calificative.
Uite.
Ea avea "niște mișcări interesante pentru o novice".
Asta i-a adus patru cireșe pentru performanță.
Unul din cele mai intime momente din viața unei fete...
Jake nu doar le deflorează, își mai și povestește experiențele.
Nu Jake. Libby.
Jake și băieții îi dau informațiile, apoi ea își vede de treabă...
Dă note fetelor pentru corp, pentru cum miros,
pentru ce spun în timpul actului sexual,
apoi le trimite prietenilor din grup.
Deci lănțișoarele din cutia ei de bijuterii care erau date fetelor
reprezentau un fel de stigmat?
Cine avea acele lănțișoare avea și motiv de răzbunare.
Trebuie să stăm de vorbă cu Erin Watson.
Erin, ai stat toată noaptea la petrecerea lui Libby?
Aproape. Am plecat înainte de accident.
- De ce te-ai dus? - Cum adică?
- Te-a invitat Libby personal? - Nu chiar... personal.
- Te-ai dus fiindcă nu mai ieșea cu tine? - Nu-i vorba de asta...
Era ocupată și îi avea pe cei din gașca ei, cu care era prietenă demult.
- Toți deveniseră foarte ocupați? - Am crezut că, dacă mă duc la petrecere,
ne putem întâlni și poate rezolvăm problema.
Foarte drăguț lanțul. De unde-l ai?
- Mi l-a dat cineva. - Ți l-a dat Jake?
- Da, și? - Credeam că e iubitul lui Libby.
A fost, dar au început să aibă o relație... deschisă.
Pe Libby n-o deranjează. Ea mi-a spus că Jake mă place.
Încă ieșeați împreună?
Deci, te-ai dus la petrecerea lui Libby în speranța că-l vei vedea.
Era o nebunie acolo. N-am reușit să-l găsesc.
Habar n-are că își bat joc de ea.
Mai bine să se creadă iubită în continuare.
Le-au adunat pe celelalte fete de pe lista "Cherry Bomb", le-au luat probe de ADN
și am găsit o similitudine. Kate Weber.
Mac o aduce la sediu.
Îi cunoști pe Libby Drake și pe Jake Bennett.
- Ai fost la petrecerea lui Libby? - Nu.
Kate, mai bine ne spui adevărul, oricare ar fi el.
Ți-am găsit ADN-ul pe lănțișorul purtat de Libby.
Știi cum a ajuns acolo?
Asta-i lanțul pe care ți l-a dat Jake?
- Îl mai ai? - Poate o fi pe undeva, prin camera mea.
De când am aflat ce-au făcut, nu l-am mai purtat.
- Cum ai aflat despre joc? - Joc?
Din senin, te invită Libby Drake la ea acasă într-o zi, după ore,
iar tu refuzi fiindcă te gândești că face mișto,
apoi te convinge...
Mai departe, îți împrumută haine, te duce la ore de yoga, te machiază
și ajungi să crezi că ți se întâmplă cu adevărat,
că ești prietenă cu fata cea populară și cu toți prietenii ei populari...
- Și Jake? - E unul din ei,
dar se comportă de parcă n-ar fi și asta-l face și mai atrăgător.
Apoi, într-o seară, îți spune că vrea să fie cu tine.
Și...
Mai trec câteva săptămâni, apoi găsești o postare despre tine.
Toată lumea o citește și râde.
Și înțelegi că totul a fost o minciună.
Îmi imaginez cât de trădată te-ai simțit.
Poate te-ai enervat suficient cât să vrei să omori pe cineva.
Să omor?
Kate, Libby a fost ucisă.
Nu pot explica ADN-ul de pe lănțișor.
Îi plăcea să te îmbrățișeze și să te sărute de două ori, pe obraz.
Poate așa a ajuns acolo.
Dar mai degrabă mi-aș fi tăiat venele, decât să mă duc la petrecerea aia.
Cum să mai dau ochii cu oamenii aceia?
Măcar atunci când ești moartă nu mai simți nimic...
Danny a găsit ceva unsuros pe rama geamului din dormitorul lui Libby
și nu-mi dădeam seama la ce folosește un astfel de compus.
Apoi mi-am amintit că aveam o iubită atletă
care folosea o groază de unguente ca asta și făcea baie în muștar pentru detoxifiere.
Danny zicea de o tipă de la Urgențe, Rachel, care-și făcea griji
că nu va putea alerga la maratonul din weekend.
- Te vei face bine? - Doctorii spun că-i doar o luxație.
Sper să-mi treacă până la maratonul din weekend.
- Bun, avem o nouă suspectă. - Chiar mai mult.
M-am uitat la cele două profile ADN de pe lănțișor.
- Au multe alele comune. - Sunt surori vitrege.
- Dacă ADN-ul îi aparține acestei Rachel... - E sora vitregă a lui Kate.
Și e ucigașa.
- Rachel, ești sora vitregă a lui Kate. - Da.
Mama s-a recăsătorit, iar tatăl nr.2 m-a adoptat. Apoi au avut-o pe Kate.
Nimic nu se compară cu legătura dintre surori.
- Cum e între tine și Kate. - Da.
Deci, dacă cineva i-ar face rău, tu ai fi prima care s-o protejezi.
- Bineînțeles. - Cum a fost și cu jocul urât al lui Libby.
- Nu știu la ce vă referiți. - Ai fost la petrecerea lui Libby.
- Scurt, dar am fost.. - Nu.
Am găsit ADN-ul tău pe lanțul lui Libby. Dovada că ai fost în dormitorul ei.
Bine.
Știai despre joc?
Rachel, știm cât de îngrozitor a fost. Cât de degradant, cât de umilitor.
Kate... a început să se schimbe.
Nu mai zâmbește.
Nu mai mănâncă, nu mai merge la ore.
Mama și tata au început să se îngrijoreze.
Nu vrea să discute cu mine, orice i-aș zice sau aș face.
Cred că a fost înspăimântător.
I-am intrat în computer, să văd dacă aflu ce s-a întâmplat.
- Și ai văzut scorurile. - Mereu am considerat-o pe Libby o scârbă
și nu mi-a plăcut prietenia lui Kate cu ea.
Dar n-am avut idee ce-au făcut ea și Jake.
Ea a avut încredere în Jake, iar ei au profitat de asta
ca s-o umilească.
Kate e așa de frumoasă, dar acum se simte ca un gunoi.
Așa că te-ai dus la Libby?
- Am aflat ce i-ai făcut lui Kate. - Nu știu despre ce vorbești.
Termină! Ești băgată până-n gât.
Luni mă duc la director și-i spun despre Cherry Bomb și pagina aia web
pe care o distribui la amicii tăi sociopați.
Kate era așa emoționată și mândră că a primit asta.
E prima bijuterie pe care i-a dat-o vreodată un băiat.
Ca apoi să afle că e un simbol? Că ați făcut-o de râs?
Te rog, spune-mi că înțelegi ce crudă ai fost.
Kate ar trebui să-mi mulțumească. I-am făcut un serviciu.
Jake e de nota 10. În viața ei reală, n-ar fi pus mâna pe așa ceva.
Poate pe vreunul de nota 6, dacă s-ar fi machiat mai departe.
Mi-am pierdut cumpătul.
Niciodată nu m-am enervat atât de rău.
Totul se terminase.
Apoi a bătut cineva la ușă și am intrat în panică.
Trebuia să scap de cadavru.
Și lănțișorul? De ce i l-ai pus lui Libby?
M-am gândit că, dacă e cineva care să-l poarte, aia era Libby.
Planeta asta e mult mai bună fără ea.
Aș vrea să pot spune că-mi pare rău,
dar nu pot.
A venit rezultatul analizelor toxicologice ale victimei violate.
- Ali Rand avea GHB în organism. - A drogat-o la bar și a dus-o în cameră.
- Camera a fost deja curățată? - Da, iar ea n-avea nimic sub unghii.
A avut mâinile legate la spate, nu?
- Spermă? - A folosit prezervativ.
La fel a făcut și cu fiica senatorului. Dar s-a rupt sau s-a întâmplat ceva.
- Fiindcă i-am găsit sperma pe lenjeria ei. - Am examinat fiecare centimetru de rochie.
- Nu era nici urmă de spermă. - Nici fire de păr, nici fibre.
Ai dreptate. Tipul e foarte grijuliu.
Rănile sunt similare cu cele ale victimei din Washington?
Corespund tiparului, mai mult sau mai puțin.
- Cu fiecare victimă, e tot mai furios. - De ce i-a spus cum îl cheamă?
Fetei senatorului Matthews nu i-a spus, nu?
- N-a spus niciuneia din victime. - Ali lucra în seara aceea.
E damă de companie.
Probabil a riscat fiindcă s-a gândit că nu-l va denunța.
Sau că n-ar crede-o nimeni.
Modul de operare e identic, Ali îl poate identifica pe John Curtis.
Avea GHB în organism, iar barmanul, recepționerul de la hotel...
... vor putea să-i susțină acuzațiile.
- E un caz cu dovezi indirecte. - Dar e prostituată, Mac.
Îl putem prinde, Jo.
- Jo? - Da.
Am vrut să-mi cer scuze pentru mai devreme.
N-am vrut să fiu obraznică în privința sentimentelor tale.
Nu-ți face griji, Lindsay. Adevărul e că, dacă e să fiu sinceră cu mine însămi,
mă simt oarecum vinovată, așa că, atunci când mi-ai spus tu asta,
mi-am pierdut o clipă cumpătul.
- Îl vom prinde pe tipul ăsta, Jo. - Da.
Cum pot unii bărbați să fie așa?
Trebuie să droghezi o femeie, s-o violezi
și s-o bați măr ca să te simți șmecher?
Dar voi cum puteți fi așa? Să hărțuiți oameni nevinovați
și să le amărâți viața ca să vă simțiți voi șmecheri?
Mda...
Serena Matthews, fiica senatorului... nu tu ai fost de vină, nu?
Ți s-a "plantat" ADN-ul pe lenjeria ei?
Am fost achitat. Așa au decis jurații.
N-ai crezut că te va denunța, așa că i-ai spus cum te cheamă.
Și prezervativele astea afurisite...
Nu-s bune mereu, să știi.
Ți s-a găsit sperma la locul faptei.
Cred că ai un motiv să-i dai în judecată pe cei care au produs prezervativul.
N-am nimic de declarat.
Am mai trecut prin așa ceva. Vrei să mă abați din drum?
Vorbește cu avocatul meu.
Iată-l!
Știri de ultimă oră. Transmitem în direct din Manhattan.
John Curtis a fost arestat, sub suspiciunea de agresiune sexuală.
După cum vă amintiți, Curtis a fost suspect în 2008 într-un caz de viol
în care era implicată Serena Matthews, fiica senatorului Matthews.
De caz s-a ocupat atunci fosta agenta FBI Jo Danville...
Traducerea și adaptarea: Andrada2003/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com